25.000 ro
A fost odată ca niciodată, într-un ținut îndepărtat...
un tânar prinț care trăia într-un castel minunat.
Cu toate că avea tot ce își dorea...
prințul era răsfățat, egoist și rău.
Dar, într-o noapte de iarnă...
o bătrână cerșetoare a venit la castel...
și i-a oferit un singur trandafir...
în schimbul unui adăpost cald, ferit de frigul de afară.
Îngrozit de înfățișarea ei prăpădită...
prințul a surâs batjocoritor cu gândul la cadou și a alungat bătrâna
Dar bătrâna i-a spus să nu se ia după aparențe...
pentru că frumusețea vine din interior.
Când a alungat-o din nou, urâțenia bătrânei a dispărut...
și a apărut o frumoasă fată.
Prințul a încercat să se scuze, dar era prea târziu...
ea a văzut că în inima prințului nu era loc pentru dragoste.
Ca și pedeapsă, ea l-a transformat într-o bestie urâtă...
și a aruncat o vrajă puternică asupra castelului
și asupra tuturor celor care locuiau acolo.
Rușinat de înfățișarea monstruoasă...
bestia s-a închis în castel...
cu o oglindă magică, care era singura fereastră spre lumea de afară.
Trandafirul pe care ea i l-a oferit...
era într-adevăr un trandafir fermecat...
care urma să rămână înflorit până la împlinirea vârstei de 21 de ani.
Dacă între timp el va învăța să iubească...
și dacă persoana iubită îi va împărtăși dragostea, înainte ca ultima petală să cadă
atunci vraja va fi ruptă.
Dacă nu, prințul va fi blestemat...
să rămână o bestie pentru tot restul vieții.
Anii treceau...
iar pe el l-a apucat disperarea, și și-a pierdut orice speranță...
'Cine, oare, ar putea iubi vreodată o bestie?'
Beauty and the Beast (1991) "Frumoasa și Bestia"
Orășelul, este un sătuc liniștit.
Fiecare zi e ca și cealaltă.
Orășelul este plin cu locuitori,
Care se trezesc ca să spună..
Uite-l pe brutar cu tava lui, ca-ntotdeauna.
Aceiași pâine și aceleași chifle de vânzare, ca-n prima zi.
În fiecare dimineață, mereu la fel,
Până în această dimineață, când am venit aici,
în acest orășel de provincie. - Bună dimineața, Belle.
- Bună dimineața, domnule. - Unde te duci?
La librărie. Tocmai am terminat de citit cea mai frumoasă poveste..
- Despre un vrej de fasole, un căpcăun și... - Ce drăguț.
Marie, baghetele! Grăbește-te!
Uită-te la ea.. Fata asta nu e de pe aici, fără dubii.
Confuză și distrată? N- ai putea spune..
- Nu face parte din mulțime, - 'pentru că e cu capul în nori'.
Nu încape vorbă, Belle e o fată nostimă.
- Bună ziua. - O zi bună.
Ce-ți mai face familia?
- Bună ziua. - O zi bună.
Ce vă face soția?
- Într-adevăr, șase ouă. - Dar e prea scump prețul.
Trebuie să mai fie și altceva decât această viață plicticoasă de la țară...
- Ah, Belle! - Bună dimineața.
- Am venit să returnez cartea împrumutată. - Ai și terminat-o deja?
Oh, nu am putut s-o las din mână. Mai aveți ceva nou?
N- am mai primit nimic de ieri.
E în regulă. Am să o împrumut.. pe asta.
Aceea? Dar ai citit-o deja de două ori!
Ei bine, este preferata mea. Locuri îndepărtate,
lupte cu săbii, vrăji magice, un prinț deghizat..
Dacă îți place așa de mult, ți-o fac cadou.
- Dar, domnule! - Insist!
Ei bine, mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
Uite-o că se duce. Fata asta e atât de rătăcită..
Ma întreb dacă se simte bine..
- Ce privire visătoare. - Și cu nasul în cărți.
Pentru noi Belle e ca un mister.
Oh,
nu-i așa că e minunat?
Asta e partea mea preferată,
deoarece, vei vedea..
în partea asta ea se întâlnește cu prințul fermecător.
Dar nu-și va da seama că e el.
Până în capitolul trei.
Hei-hei! Hei-hei-hei!
Nu e de mirare că numele ei înseamnă frumusețe...
Privirea ei nu are pereche...
Dar în spatele acestei imagini de fațadă, mi-e teamă că e ceva ciudat.
Este foarte diferită față de noi, ceilalți.
Nu se aseamănă cu niciunul dintre noi.
Da, diferită de noi este Belle.
Uau! N- ai ratat nici o lovitură, Gaston.
- Ești cel mai mare vânător din lume. - Știu asta.
Nici o bestie n- are vre-o șansă în fața ta..
și nici o fată, din cauza asta. Este adevărat, Lefou.
Și am pus ochii pe ea.
- Fiica inventatorului? - Desigur.
- Ea e norocoasa cu care mă voi căsători. - Dar, ea..
- E cea mai frumoasă fată din sat. - Știu, dar..
Asta o face să fie.. cea mai bună.
- Și nu o merit eu pe cea mai bună? - Ei bine, desigur. Vreau să spun, da, dar..
Chiar din momentul în care am cunoscut-o, și am văzut-o,
Chiar din momentul în care am cunoscut-o, și am văzut-o
Am spus.. 'E minunată' și am simțit că
în acest oraș doar ea e la fel
de frumoasă ca și mine.
Așa că-mi fac planuri s-o curtez și să mă însor cu Belle.
Uite-o, nu-i așa că e de vis?
Domnule Gaston, e așa de drăguță.
Stai așa, inima mea.. abia mai respir.
E așa înalt, întunecat, puternic și arătos, o brută.
- Bună ziua. - O zi bună!
- Tu numești asta șuncă? - Ce struguri minunați.
- Niște brânză. - Zece yarzi.
- Scuză-mă. O să iau cuțitul. - Vă rog, lăsați-mă să trec, uh!
- Pâinea asta, e râncedă! - Peștii ăștia au miros!
Trebuie să fie mai mult decât această viață plicticoasă de la țară.
Privește, o s-o conving pe Belle să-mi fie soție.
Uită-te la ea! Este o fată ciudată, dar specială!
Cea mai distinsă domnișoară.
E o compătimire și un păcat. Nu se potrivește,
pentru că e o fată draguță într-adevăr.
O fată frumoasă și nostimă. Chiar că e o fată nostimă.
Belle...
- Bună ziua, Belle. - Bună, Gaston.
Gaston, îmi dai, te rog, cartea?
Cum poți citi asta? Nu are poze!
Ei bine, unii oameni își folosesc imaginația.
Belle, este timpul să-ți scoți capul din cărți
și să fii atentă la lucruri mai importante.
Eu, de exemplu.
Tot orașul vorbește despre asta.
Nu e bine ca o femeie să citească.
În curând va avea idei, și va începe să gândească..
- Gaston, ești de-a dreptul primitiv.. Mulțumesc, Belle.
- Ce ai spune dacă noi doi am face o plimbare până la taverne...
și să ne uităm la trofeele mele? Poate altă dată..
- Ce are? - E nebună. - E splendidă.
Te rog, Gaston, nu pot.
Trebuie să ajung acasă să-l ajut pe tatăl meu.
La revedere.
Nebunul ăla bătrân!
Are nevoie de tot ajutorul pe care ea i-l poate oferi.
Nu vorbi așa de tatăl meu!
Da! Nu vorbi astfel despre tatăl ei!
Tatăl meu nu e nebun. E un geniu!
- Tată? - Cum s-a întâmplat asta?
- Nu știu! - Ești bine, tată?
- Sunt gata să renunț la chestiile astea.
- Întotdeauna spui asta. - De data asta vorbesc serios!
- Nu voi reuși niciodată să fac invenția asta tâmpită să funcționeze!
- Ba da, o să reușești, și vei câștiga premiul intâi mâine.
- Hm. - Și vei deveni un inventator faimos.
- Chiar crezi asta? - Întotdeauna am crezut asta.
Atunci, ce mai așteptăm? O să repar asta cât ai clipi.
Dă-mi aia,..cheia aia, de acolo.
Deci, ce-ai mai făcut azi prin oraș astăzi?
Am luat o carte nouă.
Tată, crezi că sunt o fire ciudată?
Fiica mea? Ciudată?
De unde ți-a venit ideea asta?
Oh, nu știu. Dar nu știu dacă mă potrivesc aici.
Nu am cu cine vorbi.
Dar cu.. Gaston? E un băiat chipeș.
E chipeș, într-adevăr, și grosolan, și îngâmfat, și..
Oh, tată, nu e pentru mine. Lasă, nu-ți mai face griji..
pentru că această invenție va fi un nou început pentru noi doi.
Cred că am terminat. Hai s-o încercăm.
- Funcționează! - Chiar așa?
- Chiar așa! - Ai reușit!
Chiar că ai reușit!
Înveselește-te, fiica mea. Sunt gata!
La revedere, tată. Noroc!
La revedere, Belle. Ai grijă de tine, cât timp sunt eu plecat.
Ar fi trebuit să ajungem acolo, deja.
Poate că am greșit drumul..
Cred că trebuia s-o luăm.. Stai puțin.
Nu. Să mergem pe aici.
Haide, Philippe, e o scurtătură! O să ajungem la timp.
Nu e în regulă! Unde ne duci, Philippe?
Cred că ar fi mai bine dacă ne-am întoarce.
Whoa. Whoa, băiete. Whoa, now, whoa, Philippe.
Oh! Oh! Ai grijă! Nu!
Whoa! Whoa, băiete!
Înapoi, înapoi, înapoi!
Bun băiat! Bun băiat. E bine așa.. Înapoi!
Ușor, ușor, acum. Ușor.
Ușor. Nu, Philippe!
Philippe?
Oh.
Ajutor! Este cineva aici?
Ajutor!
Oh!
Ce.. Oh!
Hello?
Hello!
Sărmanul, cred că s-a rătăcit prin pădure.
Liniște! Poate pleacă..
Este cineva aici?
Taci, Lumiere. Nici un cuvânt.
Nu vreau să vă deranjez, dar mi-am pierdut calul..
și.. am nevoie de un loc unde să stau la noapte.
Oh, Cogsworth, fie-ți milă.
Shh!
O- O-Ow! Ow! Ow!
Bineînțeles, domnule, ești binevenit aici.
Cine a spus asta?
Aici.
- Unde? - Hello.
Incredibil!
Mi-ai facut-o de data asta, Lumiere.
Splendid!
- Cum se va termina asta? - Pune-mă jos odată!
Încetează! Hee-hee-hee. Am spus să încetezi!
Domnule, închide-o odată!
- Îmi dai voie?! - Scuză-mă.
Doar.. doar că n-am văzut niciodată un ceas care..
Dar sunteți ud până la piele, monsieur.
Haideți, încălziți-vă lângă foc.
- Mulțumesc. - Nu, nu, nu.
Știi ce se va întâmpla dacă stăpânul îl va găsi aici?
Îți poruncesc să te oprești chiar acolo.
Oh, nu, nu! Nu pe scaunul stăpânului!
Nu mă uit la asta! Nu mă uit la asta!
Ei bine, bună băiete!
- Oh, ce servire! - În regulă!
Asta a mers prea departe. Eu sunt responsabil aici.
Ah, ce spuneți de o ceașcă de ceai, domnule? Vă va încălzi imediat.
Nu. Nu vreau ceai. Fără ceai.
Mă gâdilă mustața lui, mamă.
Oh! Hello!
Uh-oh.
E un străin aici..
Stăpâne, dați-mi voie să vă explic. Domnul acesta s-a rătăcit în pădure..
Îi era frig.. și era ud, așa că..
Stăpâne, aș dori să vă spun..
ca am fost împotrivă de la bun început. A fost numai vina lui.
Am încercat să-i opresc, dar m-au ascultat? Nu..
Cine ești tu? Ce cauți aici?
E- e-e-eu m-am pierdut în pădure, și, și...
- Nu ești binevenit aici! - Îmi pare rău.
- La ce te holbezi așa? - La nimic.
Deci.. ai venit să te uiți la bestie, nu-i așa?
Vă rog, nu mă răniți!
Aveam nevoie doar de un loc unde să stau peste noapte.
- O să-ți dau eu un loc unde să stai! - Oh, nu! Te rog! Oh, nu!
Oh, băiete! Belle va avea surpriza vieții ei, nu, Gaston?
Da. E ziua ei norocoasă!
Aș vrea să vă mulțumesc că ați venit la nunta mea.
Dar pentru început, ar trebui să merg și să cer mâna fetei.
Și tu, Lefou... când Belle și cu mine vom ieși pe ușa aia...
Știu! Știu! Pornesc formația.
- Nu încă! - Scuze..
Oh.
Gaston, ce surpriză plăcută.
Nu-i așa? Sunt plin de surprize.
Știi, Belle, nu există fată în oraș care să nu vrea să fie în locul tău.
Aceasta este ziua...
Este ziua în care ți se-ndeplinesc visele.
Ce știi tu despre visele mele, Gaston?
Multe. Uite. Ascultă și imaginează-ți asta..
Un han de vânătoare rustic.. vânatul meu prăjindu-se pe foc..
și soțioara mea masându-mi picioarele..
în timp ce micuții se joacă cu câinele pe jos.
- O să avem vre-o șase sau șapte. - Câini?
Nu, Belle!
- Băieti, ca mine. Îmi imaginez...
- Și știi cine va fi micuța soție? - Ia să mă gândesc..
- Vei fi tu, Belle. - Gaston, eu...
Eu am rămas fără cuvinte.
Nu știu ce să spun.
- Spune-mi că te măriți cu mine. - Îmi pare rău, Gaston, dar..
nu te merit.
Deci, cum a mers?
Belle va fi soția mea.
Să știi că nu greșesc.
Înduioșător.
A plecat?
Îți poți imagina? Mi-a cerut să mă căsătoresc cu el.
Eu, soția plictisitorului, și fără de minte..
Gaston..
Îți poți imagina asta?
Doamna Gaston, soțioara lui.
Nu, domnule, nu eu. Sunt sigură.
Vreau mai mult decât această viață la țară.
Vreau o aventură, undeva în lumea asta largă.
Vreau chiar mai mult, aș putea spune.
Și de data asta ar putea fi ceva grandios.
Să ai pe cineva care să înțeleagă.
Vreau mai mult decât au plănuit ei.
Philippe! Ce cauți aici?
Unde e tata? Unde e, Philippe? Ce s-a întâmplat?
Trebuie să-l găsim. Trebuie să mă duci la el.
Ce loc e acesta?
Philippe, te rog! Stai liniștit!
Tată!
Nu poți să taci, nu-i așa?
Trebuia să-l inviți să ramână, nu-i așa?
Să-i dai ceai. Să stea pe scaunul stăpânului..
Termină.. Am vrut doar să fiu ospitalier.
Hello? Este cineva aici?
Hello?
Tată? Tată?
Tată, ești aici?
Mamă, uite, e o fată în castel.
Chip, nu vreau să inventezi astfel de povești.
Serios, mamă. Am văzut-o.
Taci din gură. Intră în cadă.
O fată! Am văzut o fată în castel!
Vezi? Ți-am spus eu!
Iresponsabilule, răule,...
Tată?
Ai văzut?
- E o fată! - Știu că e o fată.
Nu înțelegi? Ea e aleasa, fata pe care o tot așteptăm.
A venit să rupă vraja! Stai puțin! Stai puțin!
Tată?
Hello? Este cineva aici?
Așteaptă! Îl caut pe tatăl meu. Eu...
Nostim. Sunt sigură că era cineva.
Este cineva aici?
- Belle? - Tată!
- Cum de m-ai găsit? - Oh, mâinile tale sunt ca gheața.
- Trebuie să te scot de aici. - Belle, vreau să pleci din locul ăsta.
- Cine ți-a făcut asta? - Nu am timp să-ți explic.
- Trebuie să pleci acum! - Nu te las aici!
- Ce cauți aici? - Fugi, Belle!
- Cine e? Cine ești tu? - Stăpânul acestui castel.
Am venit după tatăl meu. Te rog, eliberează-l.
- Nu vezi că e bolnav? - Atunci nu trebuia să vină aici!
Dar ar putea muri. Te rog, fac orice.
Nu poți face nimic. Este prizonierul meu.
Trebuie să existe o cale... Stai puțin!
- Ia-mă pe mine în locul lui. - Pe tine?
Ai vrea.. să-i iei locul?
Belle, nu! Nu știi ce faci!
Dacă rămân în locul lui, îi dai drumul?
Da. Dar trebuie să promiți că vei rămâne aici pentru totdeauna.
Vino la lumină!
Nu, Belle! Nu o să te las să faci asta!
- Ai cuvântul meu. - S-a făcut!
Nu, Belle, ascultă-mă. Sunt bătrân. Mi-am trăit viața.
- Așteaptă! - Belle!
Nu! Te rog, cruță-mi fiica. Te rog!
Acum nu mai e grija ta. Duceți-l în sat.
Lăsați-mă să ies! Vă rog, lăsați-mă să ies!
Lăsați-mă să ies! Vă rog, vă rog!
- Stăpâne? - Ce e?
Din moment ce fata va sta cu noi o periodă destul de lungă,
mă gândeam că doriți să-i oferiți o cameră mai comfortabilă.
Sau, poate nu.
Nici măcar nu m-ai lăsat să-mi iau rămas bun.
N- o să-l mai văd niciodată.
- N-am apucat să-i spun rămas bun. - Te conduc la camera ta.
Camera mea? Dar am crezut...
- Vrei să stai în turn? - Nu.
Atunci, urmează-mă.
- Spune-i ceva. - Huh? Oh.
Sper că o să-ți placă aici.
Castelul e casa ta acum, așa că poți merge oriunde dorești, înafară de aripa de vest.
Ce e în aripa de vest..? Este interzis!
Dacă ai nevoie de ceva, servitorii mei te vor servi.
Cina. Invit-o la cină.
Vei lua cina cu mine. Și asta nu e o cerere!
Cine se crede ea? Fata asta s-a încurcat cu bărbatul nepotrivit.
- Nimeni nu-i spune 'nu' lui Gaston. - Ai dreptate.
Respins! Umilit în public..
E mai mult decât pot îndura.
- Mai vrei bere? - Pentru ce? Nimic nu ajută.
- Sunt dezonorat. - Cine, tu? Niciodată!
Gaston, trebuie să te aduni.
La naiba, nu-mi place să te văd așa, Gaston.
Uitându-te așa.. în gol.
Orice bărbat de aici ar vrea sa fie în locul tău, Gaston.
Chiar și așa zgrunțuros
Nu e om în oraș mai admirat decât tine
Ești favoritul tuturor.
Toată lumea se inspiră de la tine.
Și nu e prea greu
să vezi de ce..
Nu e nimeni..
mai șmecher ca Gaston, la fel de iute ca Gaston,
Nu e nimeni cu un gât așa de gros ca tine, Gaston.
Și nu e bărbat în oraș ca tine măcar jumătate cât tine,
Un model de perfecțiune.
Poți întreba pe oricare.. Tom, Dick sau Stanley
Și ei îți vor spune în ce echipă ar vrea să fie..
Nu e nimeni
ca Gaston, un nobil ca Gaston
Nimeni nu are așa o despicătură în bărbie ca și Gaston
Ca specimen, da, sunt intimidant
Oh, ce tip e acest Gaston!
Bate palma 'hurrahs!' Bate palma 'hip-hips!'
Gaston e cel mai bun, iar ceilalți sunt doar o copie palidă.
Nimeni
nu se bate ca Gaston
Iar într-o luptă, nimeni nu se bate ca Gaston
Și nu e nimeni mai corpolent și mai musculos..
După cum vedeți am bicepși de curtat
- Nu vedeți o bucată din el să fie sfrijită. - Așa e!
Și fiecare centimetru din mine e acoperit cu păr
- Nimeni nu lovește ca Gaston, nimeni nu e mai inteligent ca Gaston,
Iar într-un meci de scuipat, nimeni nu scuipă ca Gaston.
Sunt la fel de bun precum mă așteptam să fiu!
Zece puncte pentru Gaston!
Când eram un flăcău mâncam o duzină de ouă
În fiecare dimineață, că să mă facă să cresc mare,
Iar acum că am crescut mănânc cinci duzini de ouă,
Iar acuma sunt aproape cât o barjă.
Nu e nimeni
care să tragă ca Gaston, Nimeni nu e ca Gaston,
Învârtindu-se și purtând cizme ca ale lui Gaston.
Am folosit corn de cerb în toate decorațiile mele
Dar ce mai tip,
Gaston...
- Ajutor! Cineva să mă ajute! - Maurice?
Te rog! Te rog! Am nevoie de ajutorul tău.
A prins-o.. A prins-o și a închis-o în temniță.
- Cine? - Belle. Trebuie să mergem!
Să nu mai pierdem timpul.
Whoa! Ia-o încet, Maurice.
Cine a închis-o pe Belle într-o temniță?
O bestie! O bestie oribilă. Un monstru!
- E mare bestia? - E uriașă!
- Cu un bot mare și urât? - E hidoasă tare!
- Și e cu dinți ascuțiți? - Da, da. Vrei să mă ajuți?
Bine, bătrâne. O să te ajutăm.
Chiar așa? Mulțumesc. Mulțumesc, mulțumesc!
Bătrânul și nebunul de Maurice..
Întotdeauna face glume de-astea.
Bătrânul și nebunul Maurice?
Bătrânul și nebunul Maurice..
Lefou, cred că m-am gândit
- Un amuzament periculos.. - Știu.
Dar bătrânul ăla nebun e tatăl lui Belle.
Și sănătatea lui mintală e așa-și-așa..
Rotițele din capul meu se învârt..
de când m-am uitat la bătrânul ăsta nebun.
Vezi, mi-am promis că mă voi căsători cu Belle.
Iar acuma, întocmesc un plan.
- Dacă eu.. - Da?
- Atunci noi.. - Nu! Chiar așa?
- Ia ghicește! - Gata, am priceput!
- Să mergem! - Să mergem!
Nu e nimeni
mai conspirator ca Gaston, așa de excroc ca Gaston,
Plănuiește să persecute un om puțin nebun,
astfel încât nunta lui să fie sărbătorită în curând.
Ce băiat..
Gaston...
Nu mă ajută nimeni?
- Cine e? - Doamna Potts, dragă.
Ma gândeam că poate dorești o ceașcă de ceai.
Dar tu.. tu ești o..
- Oh, Ai grijă. - Dar este imposibil!
Știu că așa e. Dar, iată-ne aici.
Ți-am spus eu că e drăguță, mamă, nu-i așa?
Așa e, Chip. Încetișor acum.
- Nu risipi. - Mulțumesc.
Vrei să fac o scamatorie?
- Chip! - Oops, scuze.
Ai făcut un lucru foarte curajos, draga mea.
- Cu toții credem așa. - Dar mi-am pierdut tatăl,
visele mele.. totul.
Înveselește-te, copilă. Totul se va sfârși cu bine.
Vei vedea. Oh, ascultă-mă..
Când va fi gata cina, să vii la timp la masă.
- Chip! - La revedere.
Să vedem acum, cu ce te îmbrăcăm pentru cină?
Ia să vedem ce am în sertare.
Oh, ce jenant!
Aha! Uite.
O să arăți minunat în rochia aceasta.
E drăguț din partea ta, dar.. nu voi merge la cină.
Ah, dar trebuie să mergi!
Ahem, ahem, ahem, ahem, ahem.
Cina e servită.
De ce durează atâta? I- am spus să coboare.
- De ce nu e deja aici? - Oh, încercați să aveți răbdare, domnule.
Fata și-a pierdut tatăl și libertatea, toate într-o singură zi.
Stăpâne, v-ați gândit..
că poate fata asta este cea care va rupe vraja?
Sigur că m-am gândit. Nu sunt un prost.
Bine! Deci tu te îndrăgostești de ea..
ea se îndrăgostește de tine
și gata, vraja s-a rupt. Până la miezul nopții, o să fim din nou oameni.
Nu e chiar așa de ușor, Lumiere. Astfel de chestii iau ceva timp.
Dar trandafirul a început deja să se ofilească.
Oh, n-are rost.
Ea e așa de frumoasă, iar eu.. Uită-te la mine!
Deci trebuie s-o ajuți să vadă mai mult decât asta.
Nu știu cum aș putea face asta.
Ei bine, poți începe prin a te face mai prezentabil.
Îndreaptă-ți spinarea. Încearcă să te porți ca un domn.
Ah, da. Când intră, oferă-i un zâmbet debordant, seducător.
Haide, arată-mi zâmbetul.
- Dar să nu înspăimânți sărmana fată. - Impresioneaz-o cu spiritul tău răpitor.
Dar fii manierat.
- Acoper-o cu complimente. - Dar, fii sincer.
Și mai presus de toate.. trebuie să-ți controlezi temperamentul!
Uite-o!
Bună seara.
Ei bine, unde e?
Cine? Oh, ha, ha, ha! Fata, desigur. Fata.
Ei bine, ea este într-un proces de circumstanțe..
având în vedere faptul că suntem ceea ce suntem...
Uh, nu mai vine.
Ce?
Dar.. Înălțimea voastră! Eminența voastră!
Să nu fim nesăbuiți!
- Credeam că ți-am spus să cobori la cină! - Nu mi-e foame.
Vei veni, că dacă nu.. o să sparg ușa!
Stăpâne, poate mă înșel, dar nu cred..
că aceasta este cea mai bună cale de a câștiga afecțiunea fetei.
Vă rog, încercați să fiți un domn.
Dar ea e așa de dificilă.
Ușor, cu finețe.
- Vrei să cobori la cină? - Nu!
Suav, ușor.
Mi-ar face mare plăcere...
dacă ai lua cina cu mine.
Chiar te rugăm.
- Te rog. - Nu, mulțumesc!
- Poți să stai acolo pe veci! - Da, pot.
Foarte bine. Atunci stai acolo și flămânzește!
Dacă nu mănâncă cu mine, atunci nu va mânca deloc.
Oh, dragă. Nu a mers prea bine, așa-i?
Lumiere, stai de pază la ușă..
și ține-mă la curent cu orice schimbare.
Puteți conta pe mine, 'mon capitan'.
Ei bine, putem merge jos să ne apucăm să strângem totul.
Am rugat-o frumos, dar ea m-a refuzat.
Ce.. ce ar vrea să fac, să o implor să vină?
Arată-mi fata.
Până la urmă, stapânul nu e chiar așa de rău după ce ajungi să-l cunoști.
- De ce nu-i acorzi o șansă? - Nu vreau să-l cunosc.
Nu vreau să am de-a face cu el!
Nu vreau să am nimic cu el!
Doar mă prostesc..
Nu va vedea altceva la mine..
decât un monstru.
E fără de speranță.
- Ah, nu! - Ah, da!
- Ah, nu! - Ah, da, da, da!
Am mai fost arsă de tine înainte.
Zut, alarmă! Avem o urgență!
Haide, Chip, în dulap lângă frații și surorile tale.
Dar, nu mi-e somn.
- Ba da, îți este. - Nu, nu mi-este.
Muncesc ca un sclav toată ziua și pentru ce?
Pentru o operă de artă culinară aruncată la gunoi.
Oh, oprește-te. A fost o seară lungă pentru toți.
După părerea mea ea a fost doar încăpățânată.
La urma urmei, a spus 'te rog'.
Dar dacă stăpânul nu-și controlează temperamentul, nu va rupe niciodată..
Mă bucur să vă văd afară, domnișoară.
Eu sunt Cogsworth, șeful slujitorilor.
- El e Lumiere. - Incântat de cunoștință, draga mea.
Dacă e.. oprește-te.. ceva ce am putea.. te rog, să facem..
să facem ca șederea ta aici să fie mai plăcută...
- Mi-e foame. - Chiar așa?
Ați auzit? Îi este foame!
Aprinde focul. Scoate argintăria. Trezește porțelanurile.
Adu-ți aminte ce a spus stăpânul.
Aiurea. Doar n-o să las copila să flămânzească.
Bine, în regulă. Un pahar de apă, o felie de pâine, după care...
Cogsworth, mă surprinzi cu gândirea ta..
Nu este prizonieră. Este musafira noastră!
Trebuie s-o facem să se simtă binevenită. Pe aici, dominișoară.
Mai încet.
Dacă află stăpânul despre asta va fi vai de capul nostru.
Bineînțeles.
Dar ce e cina, fără muzică?
Muzică?
Cu o mare mândrie și deosebită plăcere..
vă spunem bine ați venit, în această seară.
Iar acum vă invităm să vă relaxați.
Dați-mi voie să vă trag un scaun la masă și în sala de mese cu mândrie vă prezentăm..
cina dumneavoastră.
Fiți invitata noastră
Fiți invitata noastră, încercați serviciile noastre.
Pune-ți șervețelul la gât, draga mea, și ne ocupăm noi de restul.
Supa zilei. Aperitiv cald.
Noi trăim doar să servim
Încearcă bucatele, sunt delicioase.
Nu mă crede pe mine, întreabă vesela
Ele pot cânta, pot dansa
Pâna la urmă, domnișoară, aici suntem în Franța,
Și aici cina e cea mai bună.
Mergi mai departe, verifică meniul,
Aruncă o privire, după care fii invitata noastră.
Da, invitata noastră. Fii invitata noastră.
Friptură, soúffle de brânză, placintă și pudding en flambe
Vom prepara și servi un cabaret culinar
Ești singură și speriată, dar masa e pregătită.
Nimeni nu se poate plânge
În timp ce formația vă distrează
Vom spune bancuri, vom face scamatorii, împreună cu prietenii mei sfeșnicele,
până când totul are un gust perfect, poți fi sigură de asta.
Haide, ridicați paharele, ți-ai câștigat permisul de liberă trecere
pentru a fi invitata noastră. Dacă vă simțiți stresată,
ar fi bine să mâncați.
Fiți invitata noastră.
Viața este așa de plicticoasă pentru un servitor care nu poate servi,
Nu te simți împlinit fără un suflet lângă tine
Pleacă!
Ah, vremurile acelea bune, când eram de folos..
- Ce? - Dintr-o dată zilele acelea bune au dispărut
- Oh! - De zece ani ruginim pe aici,
avem nevoie de mai mult decât să fim curățați de praf,
Avem nevoie de exerciții, o șansă pentru a ne folosi îndemânarea.
În majoritatea zilelor doar stăm pe lângă castel.
Moleșiți, grași și leneși... Iar când ai intrat, oops!
Ești musafira noastră, invitata noastră! Simt bucuria de a trăi, sunt binecuvântat
Vinul curge, și mulțumim lui Dumnezeu. Șervețelele sunt proaspăt împăturite,
Iar la desert, ea va dori un ceai. Draga mea, e în regulă,
În timp ce paharele își fac treaba, voi face spume, voi fierbe,
Mă voi încălzi, voi fi fierbinte. Doamne, asta e o pată?
Curăț-o, vrem să ne impresionăm invitații,
Avem multe de făcut. E o gramadă sau două?
- Pentru tine, invitata noastră. - E invitata noastră
- Ești invitata noastră. - Fii invitata noastră.
Oameni buni, distracția s-a terminat.
De zece ani nu am mai avut pe nimeni aici și suntem obsedați
Cu mâncarea, cu comfortul tău.. Da, scopul nostru e să bucurăm
În timp ce lumânările continuă să ardă..
Lasă-ne să te ajutăm să continui
Cursul evenimentelor..
Unul câte unul,
Până ce strigi, 'Gata, ajunge'!
După care îți vom cânta să adormi pentru a digera bucatele..
În seara asta îți vei pune picioarele sus dar acum, hai să mâncăm.
Fii invitata noastră.
Fii invitata noastră, Fii invitata noastră.
Te rog, fii..
invitata noastră!
- Bravo! A fost minunat! - Mulțumesc.
Mulțumesc, domnișoară. A fost un spectacol bun, nu-i așa? Da, toată lumea.
O, Doamne, privește ceasul! E timpul să mergem la culcare.
Oh, nu aș putea merge la culcare acum.
E pentru prima dată când sunt într-un castel fermecat.
Fermecat!
Cine a spus așa ceva despre castel.. cum că ar fi fermecat?
- Tu, nu-i așa? - Mi-am dat singură seama.
Aș vrea să mă uit pe aici să văd ce mai e.
- Oh, ai vrea să facem un tur al castelului? - Așteaptă o clipă.
Nu cred că e o idee prea bună.
N-o putem lăsa să se plimbe prin castel...
în anumite locuri, dacă înțelegi ce vreau să spun...
Poate ai vrea să mă conduci tu.
Sunt sigură că știi totul despre acest castel.
Ei bine, de fapt, eu..
Da, așa e.
După cum vezi, a fost schimbată înfățișarea..
care să dezvăluie un design în stil minimalist rococo.
Observă tavanul boltit într-un stil neobișnuit.
Ăsta e un alt exemplu al perioadei neoclasice, în stilului baroc.
Și după cum am mai spus.. dacă nu e baroc, nu-l mai repara.
Unde sunt?
Unde erai?
Acum, dacă poți fi atentă o clipă la întăriturile de peste...
Uh, domnișoară?
- Ce e acolo sus? - Unde? Acolo? Ah, nimic.
Nu e nimic interesant în aripa de vest.
Totul e plin de praf, uzură.. foarte plictisitor.
Ah, deci aceasta este aripa de vest!
Frumoasă descriere.
Mă întreb.. ce ascunde el acolo?
Ce ascunde? Stăpânul nu ascunde nimic.
În cazul acesta, nu ar fi interzis accesul acolo.
Poate.. domnișoara ar dori să vadă și altceva?
Avem niște tapițerii minunate care datează din...
- Poate mai târziu. - Grădina.. sau
biblioteca, poate?
Aveți și o bibliotecă?
- Da, avem. - Plină cu cărți.
- Cu multe cărți! - O mulțime de cărți!
- Munți de cărți! - Cascade de cărți!
- Nenumărate! - O mulțime!
Chiar mai multe cărți decât ai putea citi într-o viață.
Cărți despre orice subiect scrise de diferiți autori...
și pe care le-au transpus cu pană și cerneală pe hârtie.
Oh, oh.
- De ce ai venit aici? - Îmi pare rău.
Te-am prevenit să nu vii niciodată aici! - Nu am vrut să fac nimic rău.
Îți dai seama ce puteai face?
Te rog! Oprește-te!
- Ieși afară! - Nu!
Ieși afară!
- Unde te duci? - Cu toate promisiunile,
Eu nu mai pot sta aici nici un minut.
Nu, așteaptă, te rog! Te rog, așteaptă!
Nu!
Acum, uite.. Nu face asta!
Stai așa. Stai liniștit.
Doare!
Dacă ai sta liniștit, nu ar durea așa de tare!
Ei bine, dacă nu ai fi fugit nu se întâmpla asta!
Dacă nu m-ai fi speriat, nu aș fi fugit!
Ei bine, nu trebuia să mergi în aripa de vest!
Ar trebui să înveți să-ți controlezi temperamentul!
Acum, stai liniștit. Ar putea să te cam doară..
Apropo, mulțumesc că mi-ai salvat viața.
Cu plăcere.
De obicei nu părăsesc azilul în toiul nopții..
dar el mi-a spus că ar putea merita.
- Te ascult. - Este astfel:
Trebuie să mă căsătoresc cu Belle,
dar ea are nevoie de.. puțină convingere.
Trebuie să facem un plan.
Toată lumea știe că tatal ei e nebun.
A fost aici în seara asta strigând despre o bestie dintr-un castel.
Maurice e inofensiv.
Chestia e că, Belle ar face orice..
ca să nu-l vadă inchis.
Da. Chiar s-ar căsători cu el.
Deci tu vrei să-l arunc pe tatăl ei în azil..
dacă nu e de acord să se căsătorească cu tine.
Oh, asta e ceva josnic! Îmi place!
Dacă nu mă ajută nimeni, o să mă întorc acolo de unul singur.
Deci, asta e tot? Nu contează cât timp va dura treaba asta.
O să găsesc castelul, și..
o voi elibera eu, cumva.
- Belle! Maurice! - Ei, bine.
Cred că până la urmă n-o să meargă.
Trebuie să se întoarcă odată-și-odată.
Iar când vor face asta, noi o să fim pregătiți.
Lefou, nu te vei mișca de acolo..
până când Belle și tatăl ei se vor întoarce acasă.
Dar, dar, eu..
Ah, ce aiureală!
Nu am mai simțit asta pentru nimeni.
Vreau să fac ceva pentru ea. Dar ce?
Chestii de-astea banale..
Flori, ciocolată, genul de promisiuni pe care nu intenționezi să le respecți.
Ah, nu, nu. Trebuie să fie ceva foarte special.
Ceva care să-i sporească interesul. Stai o clipă!
Belle?
Vreau să-ți arăt ceva.
Dar, mai întâi, trebuie să închizi ochii.
E o surpriză.
- Pot să-i deschid? - Nu, nu încă!
Așteaptă aici.
- Acum, pot sa-i deschid? - Bine. Acum!
Nu pot să cred!
N- am mai văzut atâtea cărți vreodată, în toată viața mea!
- Îți place? - E minunat!
- Atunci sunt ale tale. - Oh, mulțumesc mult.
- Ia privește! - Știam că o să meargă.
Ce? Ce a mers?
- E foarte încurajator. - Nu-i așa că e minunat?
- N-am văzut nimic. - Haide, Chip.
Sunt multe de făcut în bucătărie.
Despre ce vorbesc? Ce se întâmplă? Haide, mamă, zi-mi și mie!
E ceva foarte dulce, și aproape drăguț,
Dar a fost rău, și nerafinat
Iar acum e drăguț, și atât de nesigur
Mă întreb cum de n-am văzut asta până acum.
Trebuia să văd, credeam că am văzut,
Si când ne-am atins, credeam că mă va lovi cu laba
Nu, nu se poate, o să-l ignor.
Dar până la urmă nimeni nu s-a mai uitat la mine în felul ăsta...
E ceva nou și un pic alarmant,
Cine ar fi crezut
că se poate întâmpla
asta?
E adevărat că nu e un prinț încântător
Dar are ceva în el..
Ceva ce pur și simplu nu am văzut..
Cine s-ar fi gândit? - Ei bine, binecuvântează-mi sufletul.
- Cine ar fi știut? - Ei bine, cine oare?
Cine și-ar fi dat seama că vor merge împreună pe același drum
- E ceva atât de obișnuit. Așteaptă și vom vedea.
Încă câteva zile.
Ar putea fi ceva ce nu a fost până acum
Știi, poate e ceva ce nu era până acum...
Ce?
Ar putea fi ceva ce nu era până acum.
- Ce anume, mamă? - Taci!
Îți spun când crești mai mare.
Da, chiar atunci! Stiți cu toții de ce suntem aici.
Avem exact 12 ore, 36 minute și 15 secunde..
să creăm cea mai magică și mai spontană..
atmosferă romantică, cunoscută vreodată de om sau de bestie.
Exact. Trebuie să vă reamintesc..
că dacă ultima petală a trandafirului va cădea...
vraja nu va mai putea fi niciodată ruptă!
Foarte bine. Știți cu toții care vă sunt sarcinile.
Jumătate dintre voi, în aripa de vest. Jumătate dintre voi, în aripa de est.
Iar restul vine cu mine.
Luminează-mă, Cogsworth, si să lăsăm natura să-și urmeze cursul.
Este evident că există o scânteie între ei.
Da, dar nu se poate întampla nimic rău, dacă mai punem ceva paie pe foc.
Știi... un pic.
Căci va trebui să se îndrăgostească în seara asta,
dacă vrem să mai fim oamenii din nou.
- Ah, oameni din nou. - Oameni, din nou.
Da, gândește-te ce înseamnă asta.
Voi găti din nou. Eu voi arăta bine, din nou.
Cu câte o domnișoară la fiecare braț.
Când voi fi om din nou, doar om, din nou
Să aranjăm totul cu mult șarm,
Voi face curte din nou, șic și sportiv din nou
Care v-a declanșa alarma la câțiva soți, din nou.
Nu voi mai sta pe etajeră ci voi fi eu însumi
Abia aștept să fiu om din nou.
Când vom fi oameni din nou, doar oameni, din nou.
Nu va mai trebui să ne facem griji
Vom fi oameni din nou, buni și oameni din nou
Draga mea, nu vom mai fi doar indispensabili.
Mă voi ruja și nu voi mai fi așa de mare
Voi încăpea ușor prin acea ușă
Voi transpira liniștită
Voi avea păr din nou,
E rugăciunea mea, de a fi om, din nou.
Când vom fi oameni din nou, doar oameni, din nou,
Lumea va avea din nou un sens,
Voi descoperi o schimbare.
Serios? Ar fi ceva ciudat.
Nu mă pot abține, sunt tensionat.
Voi sta intr-o baracă, lângă mare, mă voi întinde și voi bea un ceai
Voi ieși la pensie mai devreme
Departe de prostii făcute din ceară, mă voi așeza pe spate
- și mă voi relaxa! - Când vom fi oameni, din nou!
Să ștergem praful de pe jos,
Să lăsăm lumina să intre în cameră.
O simt, o pot spune, cineva ar putea rupe vraja
în orice moment.
Lustruiește alama de pe ușă,
Ia cârpa de praf și mătura
Dacă totul decurge conform planului, va sosi clipa noastră,
în orice moment.
Deschide obloanele, și lasă aerul să intre
Pune asta aici, și pune alea acolo.
Alungă anii de tristețe și lacrimi.
și aruncă-le.
Vom fi oameni din nou, doar oameni, din nou
Când fata, în sfârșit, ne va elibera pe toți
Totul va fi bine, presupunem din nou..
Ne vom bucura din nou de viață,
Ne vom juca din nou, vom avea vacanțe, din nou,
și ne vom ruga din nou
Vom împinge, ne vom împinge,
Amândoi se vor îndrăgosti
și în sfârșit, vom fi oameni din nou.
'Pentru că nu e o altă poveste'
'precum a Julietei și al ei Romeo'.
- O poți citi din nou? - Uite, de ce nu mi-o citești tu mie?
Uh, bine.
- Nu pot. - Adică nu ai învățat vreodată să citești?
Am învățat.. dar puțin... și de atunci a trecut atât de mult timp.
Bine, uite, te ajut eu.
- Să începem de aici. - Aici.
- Bine. 'Doi..' - 'Doi.'
'Doi.' Știu asta. 'Doi servitori..'
Vom dansa, din nou. Ne vom învârti, din nou.
Ne vom învârti atât de ușor
Când vom fi oameni din nou, doar oameni, din nou.
Vom valsa ca pe vremuri, unu, doi, trei
Vom pluti din nou, ne vom bucura, din nou
Pășind, umblând, așa cum vrem noi,
Cum face un om oarecare.
Voi fi tot ceea ce am mai fost,
în dimineața glorioasă când vom renaște din nou.
și când vom fi cu toții..
oameni, din nou!
Seara asta este seara cea mare.
- Nu știu dacă pot face asta. - Nu e momentul să fii timid.
Trebuie să fii îndrăzneț.
Îndrăzneț..
Va fi muzică, lumină romantică..
toate aranjate de mine.
Iar când va veni momentul, îi vei declara dragostea ta.
Da, pot face asta..
Nu, nu pot.
- Ții la ea, nu-i așa? - Mai mult ca la orice.
Atunci trebuie să-i spui.
Iată-te! Arăți așa de...
Idiot.
Nu e chiar cuvântul pe care-l căutam.
Poate mai trebuie să te aranjăm puțin.
Doamna vă așteaptă.
O poveste mai veche decât timpul
Adevărată pe cât poate să fie
Numai între prieteni
Atunci cineva s-a îndoit
Neașteptat
Doar o mică schimbare
Mică, că să spun așa
Amândoi puțin speriați,
Niciunul pregătit,
Frumoasa și bestia.
Întotdeauna la fel,
Întotdeauna o surpriză,
Întotdeauna ca înainte, Întotdeauna la fel de sigur
Ca soarele ce va răsări.
O poveste mai veche decât timpul
Povestită precum o melodie veche
Dulce și stranie, Descoperind că poți schimba ceva
Învățând din greșeli
Sigur ca și soarele
Răsărind dinspre est.
O poveste mai veche decât timpul O melodie veche ca și rima
Frumoasa și bestia.
Shh.
O poveste mai veche decât timpul
O melodie veche ca și rima
Frumoasa și bestia.
Treci în dulap, Chip.
E vremea de culcare.
Noapte bună, dragul meu.
Belle?
Ești fericită aici, cu mine?
Da.
Ce mai e?
Daca aș putea să-l văd pe tatăl meu, doar o clipă..
Mi-e așa dor de el.
Există o cale.
Oglinda asta îți va arăta totul...
orice ai vrea să vezi.
Aș vrea să-l văd pe tatăl meu, te rog.
Tată? Oh, nu!
E bolnav. Ar putea muri și este singur acum.
Trebuie sa mergi la el. Ce ai spus?
Îți dau drumul. Nu mai ești prizonierul meu.
Vrei să spui, că sunt liberă?
Da. Oh, mulțumesc.
Ține-te bine, tată. Sunt pe drum.
Ia-o cu tine, ca să ai o posibilitate
să te poți uita tot timpul în urmă și să-ți aduci aminte de mine.
Îți mulțumesc că înțelegi că are mare nevoie de mine.
Înălțimea voastră, trebuie să spun că..
totul merge ca pe roate.
Știam că o ai la inimă.
I- am dat drumul.
Da, da. Splen...
Ce ai făcut? Cum ai putut face asta?
- Trebuia s-o fac. - Da, dar.. de ce?
Pentru că o iubesc.
Ce a făcut?
- Este adevărat. - Ea chiar pleacă?
Dar, era așa de aproape..
După atâta timp, până la urmă a aflat ce e dragostea.
Asta e, atunci. Ar trebui să se rupă vraja!
Dar nu este îndeajuns. Trebuie să-l iubească și ea.
Acum e prea târziu.
Tată? Tată!
S- au întors.
- Belle! - Shh.
E în regulă, tată. Am venit acasă.
Credeam că n-o să te mai văd niciodată.
- Mi-a fost atât de dor de tine. - Dar bestia..?
- Ai.. Cum ai scăpat? - Nu am evadat, tată.
- Mi-a dat drumul. - Bestia aia oribilă?
Acum e diferit, tată. S- a schimbat, într-un fel.
- Bună! - Oh, un fugar.
Bună, micuțule.
Nu credeam că o să te mai văd.
Belle, de ce ai plecat?
Nu ne mai placi?
Oh, Chip, sigur că vă plac. Doar că...
- Cu ce pot să vă ajut? - Am venit să-l luăm pe tatăl tău.
- Tatăl meu? - Nu-ți face griji, domnișoară.
O să avem grijă de el.
- Tatăl meu nu este nebun! - Dar strigă ca un nebun!
- L-am auzit cu toții, nu-i așa? - Da!
- Nu, nu vă las să-l luați. - Belle?
Maurice, mai spune-ne odată, bătrâne.
Cât de mare era bestia?
Era.. vreau să spun.. era... enormă!
Cred că avea cam patru.. de fapt, mai mult de cinci metri.
Ei bine, cred că mai nebun de atât nu se poate!
E adevărat, vă spun.
- Scoateți-l de aici. - Dați-mi drumul.
Nu! Nu puteți face asta!
Sărmană Belle.. E o rușine să ai așa un tată.
Știi că nu e nebun, Gaston.
Aș putea rezolva această mică neînțelegere, dacă...
- Dacă ce? - Dacă te măriți cu mine.
- Ce? - Un singur cuvânt, Belle.
- Atâta tot. - Niciodată!
- Cum vrei tu! - Belle? Dă-mi drumul!
Tata nu e nebun și asta o pot dovedi!
Arată-mi bestia.
- E periculoasă? - Nu, nu a rănit pe nimeni niciodată.
Vă rog, știu că arată ca un monstru dar de fapt e chiar drăguț și blând.
- E prietenul meu. - Dacă nu te-aș cunoaște bine..
aș spune că ai sentimente pentru acest monstru.
Nu e un monstru, Gaston. Tu ești un monstru!
Este nebună, ca și tatăl ei.
Bestia vrea să vă ia copii.
- Va veni după ei la miezul nopții. - Nu!
Nu suntem în siguranță până când nu îi văd capul pe perete.
Eu zic să omorâm bestia!
- Nu vom fi în siguranță până nu-l omorâm. Ne va vâna noaptea.
Va sacrifica copii noștri pentru apetitul său monstruos.
Va ajunge și în satul nostru, dacă îl lăsăm să umble în libertate.
Așa că e timpul să trecem la fapte, băieți.
E timpul să mă urmați.
Prin ceață, prin pădure, prin întuneric și umbre
E un coșmar, dar e o călătorie emoționantă
Spune o rugăciune, apoi suntem acolo, la podul mobil al castelului
Este ceva cu adevărat teribil înăuntru,
E o bestie. Are colți de animal, foarte ascuțiți
Labe mari, gheare ucigașe pentru a se desfăta
Îl auzi cum rage, îl vezi facând spume, dar noi nu ne întoarcem acasă,
până nu e mort, cu adevărat.
- Ucideți bestia! - Nu, nu o să vă las să faceți asta.
Dacă nu ești cu noi, atunci ești împotriva noastră.
- Aduceți-l pe bătrân. - Ia-ți mâinile de pe mine!
Nu-i putem lăsa să meargă și să prevină bestia.
- Lasă-ne! - Vom scăpa satul de această bestie!
- Cine e cu mine? - Eu! Eu!
- Aprindeți torțele, pregătiți caii,
Nu vă pierdeți curajul până nu-l prindem
Ne bazăm pe Gaston el ne va conduce,
Prin ceață, prin pădure, mergem spre un castel bântuit
Se întâmplă ceva ce nu vezi în fiecare zi
E o bestie, înaltă ca un munte,
Nu ne vom odihni până ce nu-l omorâm,
Luați săbiile, luați arcurile,
slăviți-L pe Domnul, și să pornim la drum.
Vom asedia castelul și ne vom întoarce cu capul său!
Trebuie să previn bestia. Este numai vina mea.
Ce ne facem, tată?
Stai puțin. Găsim noi ceva.
Nu ne place ceea ce nu înțelegem. De fapt, ne sperie pe toți.
Și acest monstru e cel puțin misterios
Aduceți-vă armele, aduceți-vă cuțitele, salvați-vă copii și nevestele
Ne vom salva satul și viețile noastre.
Vom ucide Bestia.
Știam eu. Știam că e o prostie să ne facem speranțe.
Poate că ar fi fost mai bine dacă ea n-ar fi venit niciodată.
- E oare posibil? - Să fie oare ea?
La naiba! Invadatori!
- Năvălitori! - Și au la ei și oglinda!
Avertizează-l pe stăpân. Dacă ei vor o luptă, luptă va fi.
Cine e cu mine?
Puteți lua orice doriți,
dar țineți minte, bestia e a mea!
Lasă-ți totul... pentru că mergem la luptă
Fără teamă chiar dacă pericolul a crescut
Ridicați steagurile, cântați melodia. Venim, suntem 50 de puternici,
50 de francezi ce nu pot da greș.
Să omorâm bestia!
- Scuzați-mă, stăpâne? - Lasă-mă în pace.
Dar, domnule, castelul e atacat.
Ucideți bestia! Ucideți bestia!
- Așa nu merge. - Oh, Lumiere, trebuie să facem ceva.
- Stai! - Știu!
Ucideți bestia! Ucideți bestia!
Ce trebuie să facem, stăpâne?
Ucideți Bestia! Ucideți Bestia!
Acum!
Da!
Venim acum!
Ce dracu'?
Belle, ai grijă!
Ar trebui să încercați asta.
Aici sus, ticălosule!
Acum!
Și să rămâi afară!
Ridică-te!
Ce se întâmplă, bestie?
Ești prea bun și blând ca să ripostezi?
Nu!
- Belle! - Nu, Gaston, nu!
Să mergem, Philippe.
Vino și luptă-te!
Ești îndrăgostit de ea, bestie?
Chiar ai crezut că te vrea pe tine...
când are pe unul ca mine?
S- a terminat, Bestie! Belle este a mea!
Dă-mi drumul! Dă-mi drumul! Te rog, nu-mi face rău.
O să fac orice. Orice!
Ieși afară!
- Bestie! - Belle.
Belle?
Te-ai întors.
Tu.. Tu te-ai întors..
Bineînțeles că m-am întors.
Nu i-am putut opri.. oh, e numai vina mea.
Dacă aș fi ajuns mai devreme..
Poate e mai bine.. poate e mai bine așa.
Nu vorbi așa.
O să te faci bine.
Suntem împreună acum. Totul va fi bine, vei vedea.
Și cel puțin...
Trebuia să te văd, măcar încă o dată.
Nu! Nu!
Te rog! Te rog!
Te rog, nu mă părăsi.
Te iubesc.
Belle, sunt eu!
Ești chiar tu.
Lumiere..
Cogsworth!
Doamna Potts!
- Uită-te la noi! - Mamă, mamă!
- Doamne! - E un miracol!
Ah, dragostea.
Ei bine, Lumiere, vechiul meu prieten.. Să lăsăm trecutul așa cum e?
Bineînțeles, prietene. Ți-am spus eu că ea va fi cea care va rupe vraja!
Scuză-mă, vechiul meu prieten, dar cred că eu ți-am spus asta.
Nu, nu mi-ai spus tu... eu ți-am spus.
Sunt sigur că nu mi-ai spus, pomposule.. cu creierul ăla al tău de găină.
În gardă, ceas de buzunar ce ești.
- Ține asta. - Nu mai împinge!
Vor trăi fericiți până la adânci bătrâneți, mamă?
Bineînțeles, dragul meu.
Bineînțeles.
Mai trebuie să dorm pe rafturi?
Sigur precum soarele.
Răsărind la est.
O poveste veche precum timpul O melodie veche ca și rima
Frumoasa și Bestia.
O poveste veche precum timpul.
O melodie veche ca și rima.
Tale as old as time
True as it can be
Barely even friends
Then somebody bends
Unexpectedly
Just a little change
Small to say the least
Both a little scared
Neither one prepared
Beauty and the beast
Everjust the same
Ever a surprise
Ever as before and everjust as sure
As the sun will rise
Everjust the same
Ever a surprise
Ever as before
Everjust as sure
As the sun will rise
Tale as old as time
Tune as old as song
Bittersweet and strange
Finding you can change
Learning you were wrong
Certain as the sun
Rising in the east
Tale as old as time
Song as old as rhyme
Beauty and the beast
Tale as old as time
Song as old as rhyme
Beauty and the beast